Vent lidt! Jeg kan næsten ikke komme frem for alle de slyngplanter.
De andre må være blevet væk i mørket. Vi må finde dem!
Min tante siger, jeg ikke må løbe på grund af min astma.
Jeg var den eneste dreng i skolen, der havde astma.
Og jeg har haft briller, siden jeg var tre.
- Hvor er flyvemaskinen? - Uvejret må have skyllet den væk.
Der var nok stadig nogle børn i den.
- Er der nogle voksne? - Det tror jeg ikke.
- Hvad hedder du? - Ralph.
De kan kalde mig alt. Bare ikke det, de kaldte mig i skolen.
Hvad var det?
- De kaldte mig Tykke. - Tykke!
Du må ikke sige det til nogen.
Min far er orlogskaptajn.
Han kommer og redder os, når han får orlov.
- Skal du ikke i? Det er varmt! - Tante har forbudt det ...
- På grund af min astma. - Skide være med din astma!
Du svømmer mægtig godt.
Se, en konkylie! Sådan en har jeg set hjemme hos en ven.
En trompetkonkylie. Han blæste i den, og så kom hans mor.
Han blæste i den ende.
Er der nogen?
- Hvad hedder du? - Percival Wemys Madison.
Præstegården, Harcourt, St. Anthony. Telefon Harcourt 241.
- Hvad hedder du? - George.
- Og I? - Sam ... og Eric.
Sam og Eric.
Koret, holdt!
- Hvor er manden med trompeten? - Det var bare mig.
Er her ingen mand? Så må vi klare os selv.
Vi holder møde. Kom og vær med.
Lad ham ligge.
- Men, Merridew! - Han klarer sig.
Simon skvatter altid om. Nu må vi beslutte, hvad vi skal.
Det er derfor, Ralph holder møde. Så vi kan beslutte, hvad vi skal.
Vi har fået de fleste navne. De to er tvillinger, Sam og Eric.
- Sam. - Eric.
Jeg hedder Ralph.
- Og du? - Douglas.
- Robin. - Og du?
Charles.
- Hvad hedder I? - Henry.
Morris.
Robert.
Rupert.
Harold.
Bill.
Roger.
- Simon. - Jeg hedder Jack.
- Den dreng ... - Klap i, Fede!
- Han hedder ikke Fede, men Tykke. - Tykke?
- Vi må tale om vores redning. - Vi skal have en høvding.
Jeg bør være høvding. Jeg er førstesanger og ordensduks.
Vi stemmer om det!
Ja, det gør vi. Hvem vil have Jack til høvding?
Hvem vil have mig?
Jeg er altså høvding.
Jack er korleder. Hvad skal de være?
Jægere.
Tag kapperne af!
Hvorfor har I det underlige tøj på?
Det er vores uniform.
Hør efter! Hvis det ikke er en ø, kan vi blive reddet inden længe.
Vi må finde ud af det. Tre af os laver en ekspedition.
Mig og Jack ...
Og dig. Har du det bedre?
- Jeg går med. - Tre er nok.
Jeg var her, da han fandt konkylien. Jeg var sammen med ham først.
- Du må ikke komme med. - Du sagde det ...
- Selvom jeg forbød dig det. - Hvad mener du?
Det med Tykke. Jeg vil ikke have, at de kalder mig det.
Du måtte ikke sige det, men du sagde det alligevel.
Hellere Tykke end Fede. Jeg er ked af, du føler sådan.
Gå tilbage og få de andres navne. Det er din opgave.
Se der!
En, to, tre ... Skub!
Vi er på en øde ø. Vi må klare os selv.
Det er en fin ø med frugt og vand. Og sandsynligvis ingen vilde dyr.
Det ser ganske lyst ud. Ingen er kommet til skade.
Her er ingen farer -
- og vi kan bygge hytter og indrette os bekvemt.
Hvis vi er fornuftige, skal vi nok klare os.
Hvor skal vi sove?
En ting til. Alle kan ikke snakke på en gang. Vi må række hånden op -
- ligesom i skolen. Så får man konkylien.
Vi må overholde nogle regler. Vi er ikke vilde.
Vi er englændere og de bedste. Hvis nogen bryder reglerne ...
Lad nu Ralph sige det vigtigste.
Hvem ved, vi er her? Ingen.
Måske vidste de, hvor vi skulle hen, måske ikke. Men de ved ikke -
- hvor vi er nu, for vi nåede aldrig frem. Vi skal måske dø her!
Han vil vide, hvad du vil gøre med slangen.
Fortæl om slangen.
- Nu siger han, det var et uhyre. - Et uhyre?
- En stor slange. Han så den. - Hvornår?
Da han gemte sig i junglen i mørket.
Da det holdt op med at regne, forvandlede den sig til en lian -
- og hang i træerne. Kommer den tilbage i aften?
Der er intet uhyre. Det er sikkert og vist.
Ralph har ret. Der er ingen slange. Var der, ville vi slå den ihjel.
Eventuelle skibe ser os måske ikke, så vi må tænde et bål på bjerget.
Kom med!
De er som børn. En flok småunger!
Det er garanteret over tetid.
Hvem har tændstikker?
Tag Tykkes briller!
Mine briller!
Jeg deler koret op, Ralph. Jægerne får ansvaret for bålet.
Vi laver et stort bål, som brænder hele natten.
Giv agt!
Kom, Ralph! En flyvemaskine!
Hører du? Den flyver forbi! Skynd dig, Ralph!
Jeg kan ikke se røgen. Hvor er det?
Røg! Tykkes briller! Vi skal bruge dem, hvis ilden går ud.
Stands, kom tilbage!
Kom tilbage!
De har ladet bålet gå ud.
- Se, vi har dræbt en gris. - I lod bålet gå ud.
Vi kan tænde det igen.
Du skulle have været med. Der var masser af blod.
En flyvemaskine fløj forbi. En flyvemaskine!
De kunne have set os, så vi var kommet hjem!
Du og dit blod, Jack Merridew! Vi kunne være kommet hjem!
Vi havde brug for kødet.
I skulle ikke have ladet bålet gå ud.
- Mine briller! - De er her.
Du kan vente dig!
- Det var modbydeligt. - Godt, godt. Undskyld.
For bålet, altså.
Undskyld.
- Tænd bålet igen. - Kor!
- Tykke ... - Nej, Ralph!
Du får dem igen om lidt.
- Får jeg ikke noget? - Du jagede ikke.
Det gjorde Ralph og Simon heller ikke.
Så spis, for fanden!
Stille! Gå ned på stranden. Jeg kalder sammen til et møde.
Det begynder at smuldre.
Jeg ved ikke hvorfor. Det begyndte så godt.
Men så begyndte I at glemme det væsentlige.
Det vigtigste er, at vi bliver reddet.
Vi må snakke om, hvem der gør hvad, og bagefter -
- kan vi begynde forfra, og så må vi være mere påpasselige.
Godt, godt. Bålet gik ud, men vi er jo jægere.
Vi skaffede kød, og hvis der er et uhyre, beskytter mine jægere jer.
Hvad hedder du?
Stille!
- Hvad hedder du? - Percival Wemys Madison.
Præstegården, Harcourt, St. Anthony. Telefon ...
- Hvad sagde han? - Der er et uhyre.
Det kommer op ad havet.
Min far siger, at man ikke har opdaget alle dyr i havet.
Min far siger, at der er dyr ... Hvad hedder de?
De laver blæk og er flere meter lange.
En blæksprutte kan ikke komme op ad vandet.
- Han mener måske et spøgelse. - Uhyret er måske et spøgelse.
- Jeg tror ikke på spøgelser. - Det skider vi på, fedtbolle!
Der er måske et uhyre.
Hør på ham. Han har konkylien!
Jeg mener bare, at det måske er os selv.
Idiot!
Vi burde have ventet, til det blev lyst.
Vi er trætte.
Vi laver en afstemning om spøgelserne -
- og så går vi tilbage til hytterne.
Hvem tror på spøgelser?
- Javel, ja. - Jeg stemte ikke på spøgelser.
- Husk det, alle sammen! - Hold kæft, fedesen!
- Jeg har konkylien! - Lad ham tale!
Hold din mund! Du kan hverken jage eller synge.
- Jeg er høvding! - Det gør ingen forskel.
- Tykke har konkylien. - Ja, hold med ham som sædvanlig.
Du bryder reglerne! De er det eneste, vi har!
Vi er stærke, og vi jager. Er der et uhyre, slår vi det ihjel!
Hvad vil de voksne sige? Se dem lige.
Jeg tror, jeg går af som høvding.
Det må du ikke, Ralph. Ikke nu.
Blæs i konkylien. Du må være barsk.
Tving din vilje igennem.
Hvis de ikke kommer tilbage, når jeg blæser i konkylien, er det slut.
- Findes der spøgelser og uhyrer? - Nej, da.
- Hvorfor ikke? - Så var der ingen mening med noget.
Huse, gader -
- og fjernsyn. Det ville ikke fungere.
Der er måske ingen mening med de ting her på øen.
Tænk, hvis der er noget, der betragter os og venter.
- Du skal være høvding. Hvem der? - Det er mig, Simon.
- Gid min tante var her. - Hvad skulle det gøre godt for?
Voksne ved ting. De er ikke mørkerædde.
De ville mødes, drikke te og diskutere -
- og alt ville være godt.
- Sam! - Hvad er der?
- Det havde pels. - Noget bevægede sig bag hans hoved.
Vinger. Det sad ligesom op. Havde øjne, tænder, kløer.
- Vi løb så hurtigt, vi kunne. - Og ramlede ind i ting.
Uhyret fulgte efter os og havde nær fanget mig.
Nu laver I vel ikke sjov med os?
Vi vil jage det. Hvem tager med?
- Spyddene er jo af træ. - Er du bange?
Selvfølgelig. Hvem er ikke det?
- Hvem tager sig af de små? - Tykke.
- Ja, så er han i sikkerhed. - Hvad kan han gøre?
Han har kun et øje.
Er der noget sted på øen, du ikke har været?
Den fjerneste ende, ved klipperne!
Jeg er høvding. Jeg går alene. I andre gemmer jer her.
- Tror du ... - Det må være her et sted.
Jeg tror ikke på uhyret.
Det gør du vel ikke.
Du skal ikke gøre det alene.
Et godt sted til et fort.
Uhyret er her ikke. Vi henter de andre og går op på toppen.
Historien handler om det sted, jeg bor. Det hedder Camberly.
Camberly er en gammel by, men den har ikke altid heddet sådan.
Før hed det Cambridgetown. Man forvekslede brevene til -
- Cambridge og Cambridgetown. Breve til folk i Cambridgetown -
- endte hos folk i Cambridge.
Derfor besluttede man at ændre posthusets navn -
- fordi de havde besværet med at sortere brevene.
De fjernede Cam fra Cambridgetown.
Der var også en flod, Camber.
Mange navne endte på "ly"-
- så derfor kaldte de byen Camberly. Det er historien om Camberly.
Tykke skal ikke være alene med de små i nat.
Nej, der må ikke ske Tykke noget, vel?
Nogen bør gå tilbage og sige, at vi først kommer senere.
Jeg vil gerne gøre det. På ære.
Vi går ned på stranden.
I morgen går vi op på bjerget. Men du er måske bange?
Hvem vil gå nu?
Der ser du!
Jeg klatrer op og leder efter uhyret. Går du med?
- Gerne. - Har du noget imod det?
Det er dumt, hvis vi kun er to. Hvis vi nu møder noget.
Kom, Roger.
- Jeg går alene, hvis I ikke vil. - Så gå. Vi venter her.
Vær stille!
Jeg så noget deroppe. Der var også en lyd.
Bliv sammen!
For det første har vi set uhyret.
Vi klatrede op, og uhyret sad og gloede på os.
Vi kan næppe besejre noget, der er så stort.
Vi snakker, men vi kan ikke angribe en tiger.
- Vi ville gemme os. Jack med. - Og mine jægere?
Drenge med træspyd.
Han er ikke jæger. Han uddeler bare ordrer og tror, at alle adlyder.
Han er ligesom Tykke. Han er ikke en rigtig høvding, men en kujon.
- Han blev deroppe. - Jeg gik med, og så løb jeg.
- Ligesom du! - Så kald mig en kujon!
Jeg er ikke med i Ralphs gruppe. Jeg går op på klipperne -
- for at jage og have det sjovt. Alle, der vil, kan gå med.
Jack!
Jeg sagde, vi kunne undvære en vis person. Nu må vi bestemme os.
Vi kan undvære Jack Merridew. Men der er jo et uhyre -
- selvom det lyder utroligt. Vi må holde os tæt på platformen.
- Jeg har talt, Ralph. - Hvad?
Vi har ingen bål på bjerget. Kan vi ikke have et her?
God ide. Vi laver det mellem hytterne.
- Jeg synes, vi skal klatre op. - Hvorfor?
Hvad skal vi ellers gøre?
Læg nogle tørre blade på. De våde kan ikke brænde.
Nu!
Lige i røven!
Spids en kæp i begge ender.
Dette hoved skal uhyret have. Det er en gave.
Forstår de ingenting?
Vi dør, hvis vi ikke holder ilden ved lige.
Hvad er der i vejen, Tykke?
Hvorfor går alting galt?
Jeg ved det ikke.
- Det ser ud til kraftig regn. - Og ilden?
Kom tilbage!
Giv dem mad.
Hvem vil være med i min stamme?
- Hvem vil være med i min stamme? - Mig!
Jeg gav jer mad, og mine jægere forsvarer jer mod uhyret.
- Hvem vil være med i min stamme? - Jeg er høvding! Hvad med konkylien?
Du har den ikke med.
Kløgtigt, hvad?
- Konkylien tæller ikke her. - Den tæller overalt på øen.
Hvem vil være med i min stamme?
Kom, nu bliver der ballade.
Dræb uhyret!
Se!
Uhyret!
Dræb, dræb ... dræb!
- Er du alene, Tykke? - Her er også nogle af de små.
De tæller ikke. Er her ingen store?
- Sam og Eric. De samler brænde. - Ikke andre?
Ikke så vidt jeg ved.
Tykke ...
- Det var mord. - Stille! Hvad nytter det vås?
Det var mørkt og den blodige dans.
Der var torden, lyn og regn. Vi var bange! Det var ikke ...
- Det, du sagde. - Tykke, altså!
Det var en ulykke.
Han var splittergal. Han bad selv om det.
Det var en ulykke.
Jeg vil så gerne hjem.
Før ham bort!
I morgen jager vi igen. Så får uhyret et hoved til.
Nogle af jer må blive og forsvare porten.
Uhyret vil måske prøve at komme ind.
Husk, hvordan det kravlede. Det var forklædt.
Uhyret kommer måske, selvom det fik et hoved at æde.
Så vær på vagt og pas på.
Kan vi ikke ...
Nej. Hvordan kunne vi dræbe det?
Han sagde jo, at uhyret var forklædt.
I morgen, når vi får kød, skal vi feste.
Høvding? Hvordan skal vi tænde et bål?
Vi får ild fra de andre.
Vi må ud af det her. Vi må reddes.
Jeg mener det. Ellers bliver vi splittergale.
- Rundt på gulvet. - Plimåndssvage.
- Har du skrevet til din tante? - Jeg ved ikke, hvor hun er ...
Og jeg har hverken kuvert eller frimærke.
Og her er hverken postkasse eller postbud.
Det er da ikke særlig sjovt.
Tykke!
Ikke en lyd.
Vi kommer og tager dig, Tykke!
Hvor er du, Tykke?
Vi kommer og tager dig. Nu!
Jeg har taget konkylien for at sige følgende.
Jeg kan ikke se uden mine briller. Jeg må have dem tilbage.
Hvad skal vi gøre?
- Hvem er det? - Det kan du vel se!
Jeg kalder sammen til et møde.
Gå ikke fra mig, Ralph!
Sæt dig her og vent på mig.
Hvad vil du?
Gå og hold dig på din side. Det her er min side og min stamme.
Du skal aflevere Tykkes briller!
- Skal? Hvem siger det? - Det gør jeg. Det var tarveligt.
Du kunne have bedt om at få ild, men du kom snigende som en tyv.
- Sig det igen! - Tyv, tyv!
- Hvem er en tyv? - Det er du!
Husk, hvorfor vi kom, Ralph! Ilden og mine briller!
Der er måske et skib eller en flyvemaskine derude.
Grib dem! Bind dem!
- De gør, som jeg siger. - Du er et uhyre, et svin og en tyv!
Lad mig tale. Jeg har konkylien!
Hvad er bedst? At være en flok buskmænd som I -
- eller at holde hovedet klart som Ralph? Regler og orden -
- eller jagt og drab?
Tykke!
Sam og Eric! Det er mig, Ralph.
Hvad gør de, når de finder mig?
Roger har spidset en kæp i begge ender. De gør dig fortræd i morgen.
Vi skal sende signal ...
Bare højere, selvfølgelig. Du må gå, Ralph.
Går I ikke med? Tre klarer sig bedre end en.
- Skynd dig! - Jeg er i buskadset derhenne!
Hvem er det? Det er Roger.
Tag det her.
Kom her.
Jeg har Tykkes briller. Tænd et bål.
Han må være her et sted. Gå den vej.
Vi ryger ham ud.
Der var noget, der bevægede sig. Kom her, Roger.
Jeg har kæppen.
Jeg sagde jo, han var farlig.
[Danish]